План-конспект  заняття в гуртку
Заклад: Борщівський районний будинок дитячої творчості
Керівник гуртка: "Паперове диво" Подлесна Ольга Ігорівна
Тема заняття: Витинанки. Знайомство з групами витинанок (фігурки, розетки, дерева, стрічки, шпалери, фіранки). Закінчення виготовлення серветок.
Мета заняття: 
1) Познайомити учнів з традиційним видом українського декоративного мистецтва – витинанкою. Надати відомості про групи витинанок та їх характерних ознак. 
2) Вчити учнів вирізувати ножицями ажурний малюнок із складеного аркуша паперу. 
3) Розвивати відчуття гармонії, просторової рівноваги елементів зображення, творчу уяву, охайність. 
4) Вдосконалювати уміння працювати в групі, висловлювати свою думку і слухати думку інших. 
Хід заняття
I. Організація групи
II. Актуалізація опорних знань.
•	Що таке витинанка?
•	Які існують матеріали для виготовлення витинанок?
•	Назвіть інструменти для виготовлення витинанок.
ІІІ. Мотивація навчальної діяльності
      Останнім часом підвищилась зацікавленість до дизайну помешкань. 
І V. Оголошення теми уроку
   Тож на сьогоднішньому уроці ми продовжимо знайомитись з  декоративно-оформлювальним мистецтвом – витинанка, вивчимо основні групи витинанок.
V. Вивчення нового матеріалу.
   Витина́нки (від українського слова  "витинати", тобто "вирізувати", "вивертати") — це вид давньо- слов'янського, зокрема українського народного декоративного мистецтва. Включає сюжетні та орнаментальні прикраси житла — ажурні, силуетні тощо. Витинанки виготовляються з допомогою ножиць (маленьких і, наприклад, дуже великих - для стриження хутра овець), спеціальних дрібних пристосувань майстрів, що передаються з покоління в покоління, а також ножа, сокирки, інших знарядь. Матеріалом для витинанок є папір (білий або кольоровий). Деякі люди вважають, що витинанками можуть бути вироби з дерева або із рослинних заготовок. Проте на Першій Міжнародній виставці витинанок (Вырезки мира, Вільнюс, 1991) витинанками були названі лише вироби з паперу (будь-якого) і тонкого картону. Витинанки використовують для прикрашання приміщень  — стін, вікон (наприклад, дивовижні фіранки на кватирках сільських хат), а також полиць, коминів, печей. Витинанки застосовують як у побуті, так і для підготовки релігійних або світських свят. Витинанки кінця XIX — початку XX століття вирізняються високою художньою майстерністю. У кожному регіоні та в багатьох осередках населення вони набули своєрідних локальних рис щодо трактування матеріалу, форми, технічної вправності, відчуття ритму, пропорцій, силуетів, багатства орнаментики.
   Орнамент традиційних витинанок здебільшого геометричний і рослинний, трапляються також антропо- та зооморфні фігурки, зображення предметів побуту, архітектури тощо. Папір при витинанні складали вдвоє, вчетверо, увосьмеро, що дозволяло створити сталі структури, композиції. Традиційні витинанки у вигляді сніжинок слугували прикрасами на вікнах на Новий рік.
   Витинанки були розповсюджені на Поділлі, Подніпров'ї, Прикарпатті, Подніпров'ї. «Витинанки до окраси хат» описані у творах Григорія Квітки-Основ'яненка, Михайла Коцюбинського, Бориса Грінченка. Іван Франко теж відзначив «незвичайну оригінальність узорів і відпрацьовану техніку тих витинань».
   Типологія витинанок
    За технологічними та художніми особливостями витинанки поділяються на: ажурні - виготовляються з одного аркуша паперу, зображення міститься у прорізах; силуетні - зображення виступає силуетом; одинарні - виготовляються з одного аркуша паперу; складні - аплікаційні з кількох аркушів паперу, тому майже завжди багатоколірні. За технікою виготовлення і способом подачі зображення складні витинанки поділяються на складені (великомаштабні твори, зображення яких утворені з окремих елементів, складених поряд один з одним, гармонійно поєднаних між собою в єдине ціле) і накладні (накладні одна на одну "гіркою").
   За формою витинанки можуть бути різноманітними й нагадувати кола, ромби, квадрати, овали, смужки, і навіть утворювати складні сюжетні композиції.
   Витинанки бувають таких груп: 
фігурки - силуетні витинанки, витяті за контуром, бувають кількох композиційних типів - пташки, вершники, ляльки та ін; 
розетки - ажурні витинанки, що складаються з розеток, зірок, ромбів, квадратів (усі одинарні) та накладних "сонечок"; 
дерева - сюжетно-декоративні витинанки, будуються відносно вертикальної осі: дерево, дерево з пташками, гілка, букет, вазон і под.; стрічки - з однобічною або двобічною композицією орнаменту; шпалери - витинанки, які складаються з таких типів композиційної структури: центральна, рядова, сітчаста, вільне заповнення; 
фіранки - рід паперових прикрас, як ускладнений варіант одинарних стрічкових витинанок; 
ігранки - витинанки з яскраво вираженим декоративним і тематичним характером; виставочні витинанки - це тематичні твори, пристосовані для експонування на виставках та оздоблення поліграфічної продукції.
   Практична робота
   Повторення правил техніки безпеки під час роботи.
   Правила користування ножицями 
1) Ножиці – це небезпечний інструмент. Поводитись з ним треба обережно. 
2) На робочому місці поклади ножиці так, щоб вони не виходили за край парти. 
3) Не тримай ножиці вістрями догори. 
4) Не ріж на ходу. Під час різання не вставай з місця. 
5) Передавай ножиці закритими і кільцями вперед. 
6)Під час роботі з ножицями притримуй матеріал лівою рукою так, щоб він не потрапляв на лінію різання. 
   Правила користування клеєм 
1) Клей треба наносити пензликом від середини до країв. 
2) При потраплянні клею на одяг його слід негайно змити водою. 
3) Для притискання елементів аплікації і витирання рук треба користуватися матер’яною серветкою. 
4) Закінчивши роботу, клей потрібно щільно закрити, пензлик і посуд помити.
Закінчення виготовлення витинанки у квадраті.
   Підбиття підсумків заняття.